DAWGS - www.HoundDawgs.org
Naturen er skjebnen.
Jeg har båret med meg den setningen i hodet i årevis.
Jeg husker ikke hvor den kommer fra, men jeg vet hva den betyr her.
Det er følelsen av å være... innestengt.
Menneskets begrensning.
Ulikt Midtvesten, der muligheter er uendelige, i alle retninger.
Folk i Himalaya...
Andes...
Lever de også i det passive?
Som om deres liv ikke er virkelige.
Uten minner.
Forutbestemte.
Uforanderlige.
VELKOMMEN TIL MADISON COUNTY DU FORLATER BUNCOMBE COUNTY
Det blir 1,57.
Jeg kan ta bort en, hvis du vil.
Ta den, ingen fare.
Hold kjeft.-Ha en god dag.
Travis! Hva skjedde?
Lot du noen gå uten å betale?
Du kan ikke slutte, du har sparken. Kommer du tilbake, anmelder jeg deg!
ADGANG FORBUDT HOLD DERE BORTE
I mitt hus tjener vi Herren.
La det ringe!
Hvor har du vært? Jeg ringte deg.
Jeg vet det. Pappa... Det spiller ingen rolle.
Du vil ikke tro hva jeg har på planet.
Helvete!
Jeg fant dem da jeg fisket.
- Hva skal du gjøre med dem? - Selge dem, når jeg finner ut til hvem.
Leonard Shuler kjøper dem.
- Tror du? - Absolutt.
- Ja, han betaler godt. - Hvorfor? Han kjenner meg ikke.
Han kjenner meg.
Skitt.
Drit i dem. De bjeffer bare.
- Har han alltid det der? - Ja.
Han var lærer et sted nordpå før. Men de sparket ham.
Jeg hørte at han skjøt noen.
- Hei, Leonard! - Shank.
- Hvem er dette? - Travis Shelton. En kamerat.
Shelton. Er du fra Laurel?
Nei. Pappa vokste opp der.
Om det er gress du er ute etter, har du uflaks.
Jeg har bare tre småposer igjen og får ikke mer før på mandag.
Da kom vi i rett tid, virker det som.
La oss vise ham.
- Hvor har du fått dem fra? - Jeg fant dem.
Og da får man beholde det, hva?
- Slepte du dem gjennom en skurtresker? - Det er masse skudd igjen.
Kom an, hvor mye gir du for dem?
40 dollar.
Nei, gi meg 50.
Ok.
Legg dem blant ugresset.
Ved siden av tomatene.
Jeg tenkte at du kanskje ville by på en øl også?
Det er øl i isboksen, forsyn dere.
Hei, vis meg pistolen.
Det er ekte Dirty Harry-greier.
Leonard er en jævel på å skyte. Han treffer en rumpe på 50 meter.
Får Travis holde den skjønnheten litt?
Jeg tror ikke det.
- Hva er det? - En metalldetektor.
En kar ville ha gress og brukte den som betaling.
Jeg finner levninger fra borgerkrigen med den.
Hva er det vi hører på?
"Appalachian Spring" av Copeland.
- Jeg har aldri hørt om ham. - Han var forband for Skynyrd.
Det er dritdårlig.
- Nei, det er det ikke. - Jeg syns det.
Det er nok fordi du ikke deler hans syn på denne regionen.
Hva?
Fins det en do i dette palasset?
Jeg kødder med deg, Shank.
Jeg vet det.
Ta foten ned fra salongbordet mitt.
21. desember 1859.
Naomi Louis, 22 år.
Lidelse: Såre øyne.
Diagnose: Øyebetennelse som følge av kontakt med misteltein.
Behandling: Vask med rot av tepperot i kaldt vann.
To ganger daglig.
Honorar: 1,25.
Betalt kontant.
Hva vil du?
Kom du for en forestilling?
Nei.
Ikke det?
Hva er det, liker du ikke det du ser?
Leonard!
Ha det, gutter.
- Hva med en til, for reisen? - Nei.
Du har altså aldri vært oppe ved Shelton Laurel?
Bare på slektsmiddager som barn.
Sa pappaen din noe om Bloody Madison?
- Nei, hva er det? - Fylket ble kalt det under krigen.
Ja, onkelen min sa noe om det en gang.
- En slektning ble drept der... - Ble drept av hvem?
- Vet ikke, nordstatsfolk, antar jeg. - Spurte du ikke?
Du får det til å høres ut som om jeg er uvitende.
Litt, kanskje.
Den trøyen, for eksempel. Hadde du hatt den i 1860, hadde du blitt drept.
- Trolig av din egen familie. - Vi var ikke nordstatsfolk.
De så ingen grunn å ta slaveeiernes parti.
- Sier du at de ikke var på noen side? - Jo, de var på en side.
De kunne ikke vente det ut, ikke her. Det kunne ingen gjøre.
Krigen kom til de fleste steder, og dro siden videre.
Da krigen kom til Madison, ble den her.
Skal vi dra eller ikke?
Hei! Jeg kan skaffe flere planter til deg.
Det fraråder jeg. En smart mann slutter på topp.
Sa du ikke akkurat at jeg var uvitende?
Travis! Din lille dritt!
Opp ut av sengen, nå!
Faen!
Ok, prøv nå.
Ingenting.
Har vi fremdeles slekt i Shelton Laurel?
Ja. Hvorfor lurer du?
- Jeg bare lurte. - Et par, har ikke sett dem på lenge.
- Hvorfor besøker vi dem aldri? - Hvorfor?
Ok, vri på nøkkelen.
Vel...
Hva?
- Hva vil du at jeg skal gjøre nå? - Fortell hva som skjedde med jobben.
Trodde du ikke at jeg visste det?
Jeg bryr meg ikke om hva du gjør, -
- men du får faen ikke gjøre meg til latter i landsbyen...
Ikke snu ryggen til meg!
Jeg forstår ikke. Du er for stolt for å jobbe en eneste dag som vanlige folk.
Å fylle på hyller er under din verdighet, hva?
Når hadde du en jobb sist, egentlig?
Hold opp!
Det holder. Det holder.
ADGANG FORBUDT HOLD DERE BORTE
Plukk opp det!
- Hva faen ser det ut som om jeg gjør? - Ring Dooley.
Si at vi leverer tidligere.
Neimen, se her.
- Ja, helvete. - Den er nesten av, ser det ut som.
Vi kan kaste ham i elven. De vil tro at han falt uti.
En til? Ikke engang sheriff Spence er så dum.
Ok.
Dette kommer ikke til å gjøre så vondt.
- Å, faen! - Gi ham litt vann.
Å, Gud!
Du hadde flaks.
Den ødela ikke noe bindevev.
Streifet knapt beinet.
Hvis det ikke blir betent, klarer du deg.
- Hva har du gjort? - Vi tok litt hud av beinet.
Nå ser man ikke engang at det var en felle.
Det ser ut som om du sklei og skrapte beinet.
Hvem er du slekt med?
- Pappa er Harvey Shelton. - Jaså?
Jeg trodde du skulle være kraftigere. Du tar vel etter mamma.
- Jeg må til en lege. - Med tiden.
- Kast ham i elven. - Vi gjør ikke det, så hold kjeft!
Jo fortere vi får klarhet i et par ting, -
-desto fortere får du komme til lege.
- Ja, sir. - Ålreit.
Hvis noen spør sklei du da du klatret i elvedalen.
- Ja. - Du så ingen avlinger.
Du var aldri på min eiendom.
Du så definitivt aldri meg.
- Forstår du? - Ja, sir.
Han lyver. Så fort han ligger på sykehuset, begynner han å prate.
Nei, det gjør jeg ikke! Jeg sverger. Jeg sverger, herr Toomey.
Jeg sverger, jeg skal ikke si noe.
Løft ham opp.
En ting til. Hvem solgte du plantene til?
Leonard Shuler.
- Vet han hvor du fikk tak i dem? - Nei, sir.
Jeg sa at jeg skulle kjøre deg hit.
Jeg holdt det jeg lovte. Du skal gjøre det samme.
- Carlton? - Læreren.
Hva brakte deg hit? Kom inn.
Hubert.
- Ble du ikke kalt inn? - Han ble ansett som stridsudyktig.
De sa ikke hvorfor, men jeg har mine egne mistanker om det.
Du har det bedre her likevel. Hva kan jeg gjøre for deg?
- Vi har forretninger å diskutere. - Ok.
Særlig siden du har en ny leverandør.
Den gutten.
- Jeg visste ikke at du dyrket. - Det er faktisk ganske nytt.
Det er hans ide.
Tidene forandrer seg. Man må gi folk det de vil ha.
Apropos...
714 og black beauties i like deler. 100 holder.
- Vær så god. - Mange takk.
Hei, skatt...
Fremdeles her, ser jeg.
Det må bruke opp overskuddet.
Hun er ridd hardt, men hun er fremdeles pen.
Jeg overtar henne gjerne om du skulle føle for det.
Men her står jeg og preker.
Det er på tide at jeg går.
Carlton, den gutten...
Hva gjorde du med ham?
Vi kan vel si...
at han har trukket seg tilbake fra narkotikahandelen.
Vi ses, lærer.
Hvordan går det? Har du vondt?
Jeg kjenner deg. Vi hadde en time sammen.
Ikke sant? Travis Shelton.
Ja. Lori.
- Frøken Haywards klasse. - Ja.
Oi, du har virkelig skrapt opp beinet, Travis Shelton.
- Hvordan føles det? - Det er ok.
- Det gjør vondt som pokker, hva? - Ja.
Her, jeg skal hjelpe deg med det.
- Hva leser du? - Ikke noe, noe gammelt kjedelig.
- Får jeg se? - Ja da, hvis du vil.
"Både unionen og de konfødererte hærene angrep strategisk. De..."
Vi lærte om dette på skolen, hva?
Ja, akkurat.
Det handler om hva Sherman satte i gang.
Den "brente jordens taktikk" han gjorde.
Vil du ha noe?
- En sigarett hadde vært fint. - Å. Jeg røyker ikke.
Og det burde ikke du heller.
- Strikk? - Strikk?
Jeg tok med noen bøker.
Som selskap.
Jeg drar hjem snart, hvordan skal jeg gi dem tilbake?
- Kan jeg ringe deg her? - Ja da.
- Har du noe nummer? - Ja.
- Har du noe...? - Kan du skrive på hånden min?
Ok.
Der.
- Ikke vask det av, nå. - Det skal jeg ikke.
Ha det.
- Gjør det fortsatt vondt? - Jeg får komme hjem i overmorgen.
Hva skal du gjøre da?
Jeg vet ikke. Shane har kamerater som driver et verksted.
De sa at de kan gi meg litt jobb.
Hva med... bolig, da?
Jeg syns bare at du ikke burde komme hjem akkurat nå.
- Bare en stund. - Sa han at du skulle si det?
Han er sint, Travis.
Du såret stoltheten hans da du sa det du gjorde.
- Du kjenner Ted. - Han er en drittsekk.
Dere er i tottene på hverandre hele tiden!
Jeg vil bare ha litt fred i huset for en gangs skyld.
Hva faen gjør du her?
- Jeg har ingen steder å ta veien. - Herregud.
Jeg ber ikke om mye. En sofa holder.
Duger jeg ikke for din jævla husvogn?
Du blir sinna fort, du!
Men du er yngre. Verden kommer til å gjøre sitt med deg.
Og slå litt av den holdningen ut av deg.
- Jeg knekkes ikke. - Det er ikke meg du skal frykte.
Om du skal spise frokost og lese bøkene mine får du lage kaffe.
Det er et lokalt regiment.
Hadde en trist skjebne, også.
Faen, har du sett dette?
Tolv år gammel. David Shelton.
- Shelton? - Ja, de er fire i dette regimentet.
Pappa og tre gutter.
Det er slekta di.
Hva så? Døde de alle sammen? Gutten også?
Hvorfor drepe ham? Han var bare en unge.
Fordi en nymfe blir en lus.
Det var iallfall det en av soldatene sa.
Har pappaen din aldri pratet med deg om dette?
Nei.
Jeg er straks tilbake.
Bondeknøler og stoff.
En av 1960-tallets verste kjærlighetsaffærer.
Det plaget deg ikke da du tok imot deres penger.
Det har du rett i.
Jeg vil dra dit.
- Hvor da? - Shelton Laurel.
Jeg vil se det selv.
Man merker at vi nærmer oss.
- Ser du postkassene? - Shelton.
Shelton, Shelton, Shelton. Bare en familie her.
Hvorfor sluttet du på skolen?
Det de lærte ut interesserte meg ikke.
- Du liker å lese. - Ja, om interessante ting.
Har du tenkt på å ta high school-eksamen?
Da får du kvalifikasjoner og kan få en bedre jobb.
Du vil vel ikke fylle på varer hele livet?
- Nei, jeg antar det. - Det er mye jobb.
Tror du at du klarer det?
Gjør du det?
Så... får jeg bli?
Til jeg er klar?
Ok.
Man vet at et sted er hjemsøkt-
- når det føles mer virkelig enn man selv.
Det er som om tiden ikke har gått, den legger seg bare oppå, i lag.
Alt skjer fremdeles, under overflaten på det vi ser.
Føler du det?
Det burde du.
Din families blod fløt her.
Det er som jeg sa. Sørstatene var aldri helt forent.
Historien er aldri så svart/hvit.
Selv slektningene dine, de som ble drept...
de var ikke akkurat uskyldige.
- Man dreper likevel ikke en 12-åring. - Så du hadde krevd hevn?
For å ha drept en i slekta? Hva faen tror du?
Jeg tror at vold begynner med vold.
Det tar aldri slutt. Det er som en sykdom.
Det blir ført videre fra en generasjon til neste.
- Får jeg forsøke? - Ja.
Jeg har noe her.
Får jeg høre?
- Hører du? - Flytt litt på den.
- Det er en stein. - Hvordan vet du det?
Erfaring.
Hva har du?
Jeg vet ikke.
Forsiktig.
Herregud.
De må ha tilhørt et av ofrene.
Ellers ville en av Keiths menn ha tatt dem med.
Tror du at det var hans? Guttens?
Gutten, hva het han?
David Shelton.
Man kan ikke vokse opp her uten å kjenne noe.
Enten det er kristent eller ikke.
Da bestefar døde dekket bestemor alle speil i huset.
Hun holdt dem sånn hele vinteren.
Hun trodde at de var portaler.
At de døde ville finne tilbake til vår verden gjennom dem.
Det er den gamle troen.
Det er fjellenes evangelium.
Men du vet...
Du tror ikke på det, hva?
Jeg vet ikke, jeg.
Det slo klørne i meg tidlig.
Noen fortalte meg det.
Ta dem med til Hensleys i morgen. Jeg drar til voksenopplæringen-
- og ser hva du må gjøre for å ta din eksamen.
Lori, vennen din er her.
Du får ikke være her.
Her, kom med meg.
- Jeg ville bare lever disse. - Å, takk.
Jeg leste begge to. Jeg likte dem virkelig, spesielt Hemingway.
Ja. Den er grusom, men...
- det er vakkert skrevet. - Ja, akkurat.
- Han er en tøffing. - Ja.
Du, jeg ville høre om...
Hva da?
Vil du treffes en gang denne uken?
Ja. Ja da.
Jeg må nok tilbake til jobben.
Og det er best at du går før jeg får sparke.
- Ok. - Ok.
Hvor ofte gis prøven?
Første torsdag og første lørdag i måneden.
Når tror du at han er klar?
Kanskje i desember.
Han har litt å ta igjen. Jeg også, virker det som.
- Matte var aldri min sterke side. - Nei, jeg husker det.
Hadde det vært det, kunne du fått et stipend, som jeg håpte.
Langt bort så du ikke skulle komme tilbake hit.
Jeg er glad at jeg ikke jobber i skolen mer.
Det er færre skuffelser her.
Herr Shuler, får vi prate med deg?
Er alt i orden? Er det min kone?
Det er over.
Ingen ansetter deg etter dette.
Hvorfor gjør du ingenting?
De har alt bestemt seg.
Det er ikke noe jeg kan gjøre.
Men du prøver ikke engang.
- Hva sa han? - Akkurat som jeg trodde.
Det er et barns briller. Fra midten av 1800-tallet.
De er David Sheltons. Jeg vet det.
- Jeg går inn. - Allerede?
- Du blir solbrent. - Jeg klarer meg.
- Har du gitt hundene vann? - Jeg kan gjøre det.
Vann tomatene når du likevel holder på.
Hva er det?
Jeg snakker til deg.
Er vi tre nå, altså?
Han bor bare her en stund. Det er ikke permanent.
Du får ikke tilbake familien din, Leonard. Det er ikke så enkelt.
- Det handler ikke om det. - Så hjelpsom du er.
- Han er så lovende, stemmer det? - Hold opp.
Gi meg noe, så gjør jeg det.
Vi skal ha lyset på i kveld. Jeg er lei av at du later som om jeg er hun.
- Hvor ligger Sis...? - Cicero.
- Hvor ligger det? - Nordpå.
Hvorfor må vi dra?
21. desember 1859.
Kalt til Shelton Gård.
David Shelton, 8 år.
Symptom:
Feber og skjelvinger.
Galopperende puls.
Rød tunge.
Utslett på hals og tunge.
Urolig tale.
Innbilninger.
Diagnose:
Skarlagensfeber.
Behandling:
Svamp med vann og eddik.
Gi pasienten kaldt vann å drikke.
To skjeer opium.
Forberedt familien på mulig ulykkelig utfall.
- Hva leser du? - Disse journalene.
Jeg vil se om jeg kan finne ut mer om David Shelton.
Du har virkelig blitt hektet.
Jeg vet det.
Jeg har tenkt på ham siden vi dro opp til Laurel.
Han var fem år yngre enn jeg.
Og han er alt soldat.
Han har alt noe å kjempe for.
Les, du.
Du er gammel nok til å vite hvor du kommer fra.
Du må få vite at din intelligens ikke bare dukket opp blant ugress.
Det har vært intelligente folk i vår slekt tidligere.
Din tippoldefar var lege.
Joshua Candler.
Han var beordret til 64th, de som drepte i Laurel.
Han kjente hver eneste mann og gutt som ble drept.
Han var legen deres før krigen.
Og han bare lot det skje.
Fortsatt ingenting?
Man må ha tålmodighet. Det skjer ikke raskt, man må fortjene det.
Jeg sitter fast.
Ikke kom opp hit!
- Kjeder du deg? - Du er helt våt!
Nei, Travis.
- Ikke vær sint. - Jeg er ikke sint.
Det er ikke fordi jeg ikke vil. Det gjør jeg.
Men jeg ser så mange som har havnet i ulykka på jobben.
Jeg vil ikke bli som dem.
Jeg har tenkt å komme meg vekk herfra og gå på college. Se ting.
Det betyr ikke at jeg ikke liker deg.
Kom an, kyss meg.
Hadde du det morsomt med jenta i går?
Gjorde hun deg fornøyd?
Hvor er Leonard?
På biblioteket.
For å skaffe bøker til deg.
Å ha hele husvognen full holder visst ikke.
Hva?
For et par dere er.
Du slutter skolen, han får sparken fra en.
Noen gutt, som du omtrent...
Han tok en elev som jukset. Typen la gress i bilen hans og ringte purken.
De anholdt ham i klasserommet.
Så forlot kona hans ham. Hun fikk omsorgen også.
- Har Leonard et barn? - Visste du ikke det?
Ja, Leonard er pappa.
Men han treffer dem ikke lenger.
De dro til Australia, tror jeg.
Du er rett fin under den minen.
Hold opp.
Hvorfor ikke?
- Det hadde ikke vært rett. - Hadde det ikke vært rett?
Det gjør ingenting. Jeg har ikke noe imot det.
Klem det.
Det føles bra, hva?
Hva er det?
Får du ikke noe av din lille kjæreste?
Tror du at hun kan alle triks?
Jeg har knullet siden før hun kunne tørke seg selv.
Midt i blinken!
- Du kunne det før. - Kniven er for liten.
- Der er han, den lovløse! - Lovløse?
Hvordan går det med Leonard? Gjør dere forretninger ennå?
- Jeg vet ikke. - Hva har du i bilen?
- Hold deg borte, før du ødelegger den. - Har du ikke engang litt gress?
- Har Leonard trent? - Til hva da?
Markedet i morgen. Han har en tittel å forsvare.
Han trenger ikke trene. Alle vet at han er en kaldblodig morder.
Som meg.
- Så du det? - Har du en av mors kjøkkenkniver?
Be ham komme og se. Han kan lære noe.
Ok, jeg vil se.
De sier at du skjøt noen oppe i Illinois.
Gjorde du det?
Det kommer an på hva du mener.
Han jeg skjøt i begge skuldrene, eller typen jeg skjøt hånden av?
Hva?
Jeg har aldri skutt noen.
Jeg har aldri brydd meg om å rette på dem.
De jeg handler med får gjerne tro at jeg er tøffere enn jeg er.
Er det derfor du er med i konkurransen?
Delvis.
Jeg betaler billettene.
- For en krøsus. - Takk!
- At det er så mye folk. - De kom for å se Leonard banke alle.
- Når er turneringen? - Den er aller sist, halv ni.
Da ses vi der.
Kom an.
Ung kjærlighet. Blir du ikke nostalgisk? Lite grann?
- Vinner du noe for meg? - Nei, vi tar en annen.
- Kom an! - Det er Leonard som kan skyte.
Prøv, gutt. Du vinner ikke om du ikke prøver.
Jeg klarer dette.
Hold opp, nå!
Siktet er feilinnstilt.
- Leonard sier at siktene er feil. - Jaså?
- Du er en dust. - Gjør det selv, da!
Vi har en venn vi vil ta opp på scenen. Hva syns dere om det?
Gi ham en stor applaus. Han har en sang til oss!
- Det der var flott! - Utrolig!
- Hvor er Dena? - Hun dukket visst aldri opp.
Jeg så henne ikke, men hun er sikkert her.
Kom an, Travis. Vi leter etter henne.
Hva vil du gjøre?
Dra hjem.
God kveld, lærer.
Jeg visste ikke at du hadde selskap.
Den lille jævelen bor her.
Ser man det.
Hvordan går det med beinet?
Jeg så deg på markedet.
Du likte sangen min, hva?
Noen sier at jeg burde ha drevet med det i stedet.
Dratt til Nashville og prøvd lykken.
Det har aldri lokket meg.
Jeg sang på et vekkelsesmøte i Hot Springs.
Og de som aldri var blitt frelst og frafalne-
- ylet og gråt og kom på god fot med Herren.
Takket være sangen min.
Til og med presten sa det.
Så, slik jeg ser det har jeg gjort nok godt for Jesus-
- til at Herren ser gjennom fingrene med andre ting.
Akkurat som han gjorde med kong David.
Der er hun. Skikkelig pyntet.
- Skal vi dra, eller? - Ja, kona.
Slapp av. Vi skysser henne tilbake.
Hel og ren.
Har du noe å si?
Hun er 30 år gammel. Hun kan vare på seg selv.
Jeg tror ikke at hun kan det.
Kanskje ikke.
Men det er for sent å lære henne nå.
MASSAKREN VED SHELTON LAUREL
Hva var det som hendte her? Hvorfor er det så spesielt?
Folk døde.
Familier vendte seg mot hverandre, de sultet.
Typisk for Appalachene.
Det var hans slekt, hva? Det er alt han prater om.
Krigen og den gutten...
David Shelton.
Jeg syns at det er bra. Det er bra å vite hvor man kommer fra.
Ja, jeg vet ikke...
Han burde slutte å tenke på fortiden og tenke mer på framtiden.
Jeg kjente det nå.
Det er hjemsøkt.
Stedet er hjemsøkt.
Alt i orden, vennen min?
- Jeg fryser. - Fryser du? Kom hit.
Vi drar, kom.
- Føler du deg bra? - Der er du.
- Kan du koke litt vann? - Hva?
- Bare gjør det, er du snill. - Hvorfor?
Du tar deg alltid av meg.
Og du forakter meg alltid for det.
Jeg hadde blitt hos dem om jeg hadde fått lov.
De later som om iallfall ikke som om jeg er en annen.
Jeg vil prate med Carlton om han er hjemme.
Dette var uventet.
Ikke fortell noen at du så meg med en avis, det er dårlig for imagen.
Tror folk at de er smartere enn du, kan man få dem til å gjøre alt mulig.
Er du flink med kryssord?
Hva har du?
Ord på ti bokstaver for "gi opp".
Den sjuende bokstaven er L.
Kapitulere.
Slik, ja.
Hva kan jeg hjelpe deg med, lærer?
Jeg vil ikke lange lenger.
Forminske autoritet, -
-rykte eller prestisje.
Åtte bokstaver. Begynner med F.
- Forkleine. - Fjerde bokstaven er M.
Forminske.
Du har en gave, lærer. Det har jeg alltid sagt.
Hvorfor forteller du dette nå?
Jeg tenkte at jeg skulle slutte på topp.
- Spence begynner... - Han plager ingen som jobber for meg.
Her er et langt ord. Ni bokstaver for "feil".
Regnefeil.
Jeg kjeder meg.
Det er kjedelig her. Du og han leser bare hele tiden.
- Sett på TV-en, da. - Jeg vil ikke sette på TV-en.
Gi meg noe.
Er det alt du har?
Det var ikke mange.
- Du kanskje skal dra ned litt. - Ja, ja.
Jeg mener alvor. Du burde prøve.
Jeg er en jævla narkoman, Leonard. Ser du det?
Unnskyld.
Jeg var sånn da vi møttes, husker du det?
Du sa at du ikke brydde deg. Du likte dette også.
Jeg brydde meg ikke.
Men ting blir forandret.
Jeg gikk og pratet med Toomey i dag.
Og...
jeg sa at jeg ikke vil lange mer.
Men du kan fremdeles få tak i ting, hva?
Ikke om jeg ikke jobber for ham.
Ro deg ned. Rolig.
Vent litt!
Hvorfor gjorde du det?
Jeg prøver å gjøre det rette. Og jeg er lei av det.
Er du lei av det? Er du lei av det?
Hva med meg?
Det jeg trenger, da?
Er du lei av det?
Din egoistiske jævel! Det jeg trenger, da?
Hva skal jeg gjøre? Vent litt.
Ikke gå. Ikke gå!
Din drittsekk!
14. juli 1857. Klokken ti om kvelden.
Kalt til Winchester Gård.
Elli Winchester, 19 år.
Femte dagen etter fødsel.
Lidelse: Tilbakevendende feber, tre dager. Magesmerter.
Får jeg en øl, takk?
Diagnose: Barselfeber på grunn av ruptur og infeksjon i livmoren.
Jeg er Dena. Hyggelig å treffe deg.
I like måte. Takk for at du sa hei.
- Hva leser du? - En bok av Walker Percy.
- De ytterste dagene. - Handler den om kjærlighet?
- Behandling: - Kanskje.
Kamfer. Te av hamp, men pasienten for syk til å drikke.
Klokken 12 på dagen.
Feberen går ikke ned. Galopperende puls.
Voldsom skjelving.
Svarte du på spørsmålene jeg ga deg?
Ja, nesten.
Gjør dem, så sjekker jeg dem.
Klokken 13.20.
Pasienten døde.
Mannen utrøstelig, som hvem som helst i en sånn situasjon.
Enda mer vondt er det nyfødte barnets skrik.
Som om det forstår hva som har hendt.
Honorar: Ingenting.
Det var her.
Jeg trodde at de hadde en grav var.
Det var januar. Marken var hardere enn dette.
Det er utrolig at de klarte å grave et hull.
- Den obersten... - Keith.
Ja, Keith.
I boken står det at de ble stilt for retten som plyndrere.
De ble dømt som vanlige kriminelle, ikke som soldater.
De har ikke samme rettigheter.
Du var nok lykkeligere før du kjente visste om dette.
Så sorgløs var jeg ikke.
Ikke det?
Ikke egentlig.
Jeg sov vel, antar jeg.
Som alle andre.
Og jeg kan ikke gå tilbake nå.
Ok. Åpne heftene og begynn.
Da var tiden ute. Legg ned blyantene-
-og gi meg prøven.
Hvordan gikk det?
Ok, tror jeg. Matten var vanskelig.
Jeg gjorde som du sa, begrenset det til to og gjettet.
Når får du resultatene?
Herr Atwood sa at vi kan ringe hjem til ham.
Når som helst etter fem.
Vel?
Jeg sto.
- Gratulerer. - Takk.
Jeg setter pris på alt du har gjort for meg.
Det gjør jeg. Du kjente meg ikke i det hele tatt. Jeg glemmer det ikke.
Skal du fortsette? Kanskje ta en eksamen?
- Faen, jeg vet ikke. - Vi har Western, og Chapel Hill.
Om du er smart kan det her være starten på et helt nytt liv for deg.
Jeg vet det!
Planlegge ikke hele livet for meg ennå.
Jeg vil bare at du skal vite om mulighetene.
Uansett... Det er vel på tide å feire. Du og Lori.
Ja. Jeg skal ringe henne med en gang.
- Hei. - Hvordan går det?
Hun pynter seg ordentlig for deg i kveld.
Hun ser ut som en modell fra en katalog.
- Du ser utrolig ut. - Sa jeg ikke det?
Jenta min kan bli riktig fin.
Mamma...
- Ha det gøy. - Ha det.
Vi ses, mamma.
Kom hit.
Det blir mer sånt senere.
- Jeg inviterte foreldrene dine. - Hvem av dem pratet du med?
Jeg pratet med mammaen din. Hun var veldig hyggelig.
- Hun sa at hun ville treffe meg. - Sa hun at han skulle komme?
Ja, hun sa at begge skulle komme. Kom.
Jeg er så stolt av deg!
- Du må være Lori. - Hyggelig å treffe deg.
Så vakker du er! Sett deg ned.
Pappa kunne ikke komme i kveld. Han har så mye å gjøre.
Som hva da?
- Han må reparere gjerdet... - I mørket?
Hvorfor er du så uhøflig? Du sa knapt et ord under middagen.
Dette spiller ingen rolle.
Du tror det gjør det, men det gjør det ikke. Vi kan dra herfra om du vil.
Vi kan flytte til Chapel Hill. Begge kan gå på college, arbeide deltid.
Du har visst tenkt på alt.
Du og Leonard.
Vi vil bare at du skal lykkes.
Du har så mye potensial.
Travis!
Jeg må dra og besøke faren min.
Den stakkaren har plikter døgnet rundt.
Jeg kom for å si noe.
Ut med det, da. Jeg lytter.
Jeg har gjort noe du ikke klarer.
Og jeg gjorde det helt alene.
Du har nok rett. Jeg er ikke utdannet.
Men jeg har stolthet og ville aldri bo hos narkolangende pakk...
Leonard er mer mann enn du noensinne blir.
Jeg hadde hentet deg om det hadde hjulpet.
- Men pakk er alltid... - Dra til helvete! Jeg er ikke pakk!
Harv, ikke ert ham opp, er du snill.
Du liker ham, hva? Den læreren.
Du stoler på ham. Du beundrer ham.
Mye mer enn deg, det er sikkert.
Det er litt ironisk, hva?
Siden han er en Candler.
Candler.
Betyr ikke det navnet noe for deg?
Det fins visst en luke i utdannelsen din.
Kameraten din. Shuler?
Hans mammas oldefar drepte halve vår slekt.
Men det sa han ikke, hva? Han glemte å lære deg det.
Candler. Slå det opp!
Siden du er den lærde i familien.
Inn med deg.
Kom, Travis. La oss dra hjem.
Kom.
18. januar 1863, dagen for massakren...
fantes ingen notering i Joshua Candlers journal.
Ikke noe om fangene eller Shelton Laurel.
Bare en blank side.
Hvithet.
Du må ha noe beroligende. Du er for anspent.
Travis er seg selv igjen. Han er klar til å feste.
- Stemmer det? - Det stemmer.
Det var på tide. Vil du bli stein? Vi har savnet deg. Kom an.
- Nå setter vi i gang! - Er det det du vil gjøre?
Ja, for faen!
Slipp meg ut. Slipp meg ut!
Dritt!
Jeg falt!
Hva?
- Jeg går ikke inn dit. - Kom, skatt.
Kom, nå røyker vi.
Du skal ingen steder.
Hva faen gjør du her, ditt lille kukkhode?
Travis her har det ikke så bra.
Du kanskje har noe som hjelper ham å slappe av.
Oss også, så klart.
- Hva vil dere ha? - Metakvalon.
- Det kan vi ordne. - Gi meg en tier.
Gi guttene deres varer.
Og hent kyllingen. Den blir kald.
Ta med litt til henne. Hun er sikkert sulten nå.
- Har du en jente der? - Han får sikkert prøve.
Det liker hun sikkert.
Alle problemene dine løser seg kanskje i kveld, gutt.
På henne, bare. På henne.
Vi venter.
Hold dere utenfor. Dette angår ikke dere.
- Det er feil. - Unnskyld?
- Det dere gjorde mot henne. - Vi har ikke gjort noe.
Hun ringte og sa at hun ville bo her og selge piller for oss.
Men så svelget hun mer enn hun solgte. Hun prøvde å lure oss.
- Hvor mye skylder hun oss? - 1400.
Hun betaler det ned, en runde om gangen.
- Jeg kan sende politiet på dere. - Er det planen din?
Sheriff Spence? Jeg kan si det til ham selv. Han kommer hit likevel-
- og får sin andel. Akkurat som hver lørdag.
Herregud.
Vet du ikke noe om denne verden?
Ut herfra, nå!
- Stopp bilen. - Hva?
Stopp bilen, sa jeg.
Travis?
Våkn opp!
Nei, nei. Kom an.
Kom an. Kom!
Hvorfor kom du tilbake og hentet meg?
- Det var feil, det de gjorde mot deg. - Jeg fortjente det.
- Hva gjør vi nå? - Jeg vet ikke.
- Jeg trodde ikke vi skulle klare det. - Leonard vet.
- Han vet alltid. - Vi drar ikke tilbake dit.
Han er en Candler. Familien hans...
Vent litt.
Dere og all deres jævla historie.
Dere vil leve i fortid, for da kan dere lese om det og vet hva dere skal mene.
Verden fungerer ikke sånn.
Det kommer den aldri til å gjøre.
Det fikser ikke det som er ødelagt i livet ditt.
Det handler om slekta.
Travis.
Leonard er familien din.
Din ekte familie.
Hvor faen har du vært? Lori ringte og spurte...
Hva skjedde?
Toomey hadde henne.
Du kan aldri tro hva de gjorde.
Dere må dra. Begge to. Nå.
- Hvor da? - Laurel.
Du har slekt der, de hjelper deg. Jeg kommer når jeg har ordnet ting.
Så bestemmer vi hva vi skal gjøre. Hent sakene dine, kom an.
Kom an, skynd deg!
Hva skal du gjøre?
Jeg skal forsøke å ordne opp i det.
Sørge for at ingen blir skadet.
- Det er min feil. Jeg blir. - Det er for sent for det.
Kom an.
17. juni 1863.
Clint River, Tennessee.
Joshua Candler skutt i magen.
Like mye smerte som Gud er rettferdig.
Nekter smertestillende.
Vil ha klart hode for å be for sjelen.
Be om tilgivelse for det som ikke kan skjules for Skaperen.
In articulo mortis.
Carlton? Hva brakte deg hit?
Det vet du sikkert.
- Hvor faen er de? - De spiller ingen rolle.
- Vi kan gjøre opp dette selv. - Sier du det?
Jeg har en bil nede ved butikken uten nøkler. Har du dem?
Dekkene på bilen min er skåret opp.
Skal du lappe dem for meg?
Avlingene mine er ødelagt.
Jeg gir deg 500 for dekkene, og for at du må sette planter igjen.
Skulle det holde?
- Ta hundene også, de er verd 1000. - De er udugelige, du tok gløden fra dem.
Hva med denne? Den gir deg 300.
Og den vakre pistolen du har.
Det var en fin liten ting.
- Jeg har hatt den lenge. - Jeg glemte nesten...
Jeg syns at vi fortjener en liten bonus.
For bortkastet tid.
Pengene dine.
Hvor er de?
Der borte, i betongblokken.
Er det der du har kontantene dine?
Lærer...
Jeg stoler ikke på banken heller, men...
det er faenmeg det sørgeligste jeg har sett.
Neste punkt. Hvor er Dena?
- Du eier ikke henne, Carlton. - Jo, det gjør jeg. Kropp og sjel.
Til hun betaler tilbake det hun tok fra meg.
Hun har kanskje stukket. Men den gutten har ikke det.
Han har ingen steder å ta veien.
Og jeg skal finne ham.
Og når jeg gjør det...
så skal jeg ta det jeg har rett til.
Var så sikker på det. Hva blir det til?
Dena eller gutten?
- Hei! - Jeg ville holdt meg borte.
Hei! Hva er det med deg?
- Hva gjør du? - Det ville endt sånn for henne.
Om ikke her, så et annet sted.
- Du gjør det ikke lett for deg selv. - Hold kjeft.
Din lille jævel. Jeg skulle ha drept deg for lenge siden.
Jeg begynner å ombestemme meg på det punktet, gutt.
- Av en nymfe blir en lus. - Ikke sant, lærer?
Travis, stopp.
Hvorfor sa du aldri at du er en Candler?
Var det derfor du ville hjelpe meg? For å godtgjøre hva din slekt gjorde?
Pappa sa at familien Candler prøvde å utslette alle Shelton.
Som om dere var vår nemesis, eller noe.
- Det er hundre år siden. - Drittpreik!
Tiden går ikke. Alt legger seg i lag. Det skjer framleis. Du sa det!
Du sa det selv!
Skitt, jeg stolte på deg!
Men du sa aldri noe som var sant.
Hør på meg nå.
Jeg kunne latt deg gå, men det gjorde jeg ikke.
Og nå er vi her.
- Gi det til meg. - Det holder.
Han gjør ingenting. Det har han aldri gjort.
Det er en stor ting å drepe noen, spesielt for en fin herre som han.
Jeg begynner å bli ganske lei av dere, Carlton.
Finn en telefon og ring utrykningspolitiet.
Ikke Spence. Utrykningspolitiet.
Be dem komme hit.
Ta henne til buss-stasjonen. Sett henne på en buss et sted.
Du, da?
Jeg klarer meg.
Dra nå.
Dette skal du få betale, Shuler.
Kanskje.
Så de ville ikke ha deg, hva?
Selv USAs hær har vel grenser.
Ga du et gevær til en idiot?
Du er ikke bedre enn Viet Cong!
Hadde du ikke holdt i det, hadde jeg banket deg!
- Du hørte ham! - Tror du at du kan ta den?
- Det har du rett i! - Da gjør vi det rettferdig.
Nå, da?
- Nå, da? - Ikke gjør det.
Ikke gjør det!
Din idiot!
Ser du ikke at han vil at du skal drepe ham?
Jeg burde la ham gjøre det, din nedlatende jævel.
Hvor er tispen på vei?
Det er buss-eller jernbanestasjonen i Nashville. Jeg vil vite hvilken.
- Legg ham i bilen. - Jeg kan sette en i hodet på ham.
Gjør som jeg sier.
Faen! Kom an, din lille pissmaur!
- Kjøpte du den? - Ja.
Vet du hva?
Dette er adressen der jeg skal bo.
Kan du gi den til Leonard?
- Ja da. - I tilfelle. Jeg vet ikke.
- Da setter vi i gang! - Kjører du?
- Hun kjører. Jeg tar en lur. - Jeg også.
Vi er snart framme. Snart framme!
Kan du kjøre litt saktere?
Det blir ikke helt som du tenkte deg, lærer.
Slapp av. Det er snart over.
- Kom an, før de tar oss! - Fort!
Se opp!
- Kom an! - Trå på gassen!
Det blir en åttetimers tur.
Du har det ikke mye bedre enn jeg, eller hva, lærer?
Du må få meg vekk herfra.
Hvis du hjelper meg herfra, så lar jeg dem være.
Begge to.
Shuler?
Toomey tok feil.
Å drepe er lett.
Iallfall lettere enn en masse andre ting i livet.
Lettere enn kjærlighet.
Og lykke.
Og å tjene penger.
Og å oppdra et barn.
Så lett at man kan gjøre det ved å trykke en finger mot en metallbit.
Eller ved å ikke gjøre noe i det hele tatt.
Bare ved å være der.
Og la det skje.
Passivt.
Når skjedde dette?
Jeg så det da jeg kjørte forbi.
- Hvor er det? - På vei 25.
- Forbi Panther Creek Road. - Så du noen som var skadet?
Så du noen som var skadet?
Nei, det gjorde jeg ikke.
Det ser ganske ille ut.
En ulykke...
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!